Saatanan paskiainen. Haen tuon paskiaisen tuolta itse.
Oletko hullu, Moe?
Kuka helvetti räjäytti tuon panoksen? Siellä on mies vedessä!
- Mitä helvettiä? - Juuri tuolla.
- Hän repi ruudukon. - Jos joku hänet tappaa, niin se olen minä.
Selvä.
Finn?
Hei, kultaseni!
- Hieno homma, tyttöseni! - Tulen sinne aivan kohta!
- Hienoa! Upeaa! - Voi helvetti.
Hei, Moe.
Terve, Finn. Hajosiko jotain?
- En usko. - Hyvä.
- Finn! - Finn!
Etkö parempaan pysty, vanhus?
Johtamiskykyysi on vaikea uskoa, -
kun saat tuolta vanhukselta jatkuvasti kuonoosi.
Hän on 56-vuotias. En voi lyödä häntä.
Se on ilmiselvää.
Oliko tuo keltavalkoinen Cessna 206 -vesitaso?
Minusta se näytti enemmän banaanilta ja kermalta.
En saa vieläkään mielestäni sitä, kuinka hän sillä tavalla lensi vedestä.
- Ja pitäen sitä miekkaa. - Ja heittäen sen täydellisesti, -
jääden pystyyn kannelle.
- Uskomatonta. - Siinä on muutakin -
kuin hänen raakaa seksuaalisuuttaan.
Se hänen totaalinen omistautumisensa käsillä olevaan työhön.
- Se on se keskittyminen. - Hän näkee asian ja haluaa sen.
- Hän painuu sen perään. - Hän sai ainakin minut.
Voisitteko lopettaa?
- Olen pahoillani. - Olemme pahoillamme.
No niin. Malja erinomaisen jännittävälle ensimmäiselle päivälle, -
ja loistavan johtajamme turvalliselle laskeutumiselle.
Kippis, Nigel. Olet äijä.
- Hän tarkoitti sinua, idiootti. - Mitä?
Tarkoitin Finniä, kultaseni.
Salongissa on portviiniä, jos jotakuta kiinnostaa, -
sekä hieno valikoima sikareita, -
jos joku haluaa pilata meidän muiden loppuillan.
- Sekä leivoksia. - Onko siellä huoria?
- Ei ole, anteeksi vain. - Ehkä voisimme tilata muutaman.
Jumalani, oletko tosissasi?
Älä kuuntele häntä, Gemma. Hän on vain provokatiivinen.
Selvä, muttemme ole nyt Ranskassa, vaan Amerikassa.
- Taidan painua sänkyyn. - Tämä taitaa riittää nyt minulle.
Oli sattumaa, että nousimme ja olemme menossa sänkyyn samaan aikaan, -
- koska emme ole menossa samaan sänkyyn. - Ei.
- Ei se ole meidän asiamme. - Eikä edes kiinnostava.
- Hän yritti vain sanoa... - Hyvää yötä.
Hyvää yötä. Nigel, hieno päivä. Gemma, kauniita unia.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä, Tess.
Toivottavasti, Gemma, -
täällä ei ole ollut sinulle liian tylsää?
Ei tietenkään, isä. Täällä on ollut todella hauskaa.
Aivan.
- Vieläkö pelaat giniä? - Jatkuvasti. Varsinkin lentäessäni.
Penni pisteestä?
Tess täällä. Älä kuvittele mitään. Halusin vain puhua.
Ajattelin, kun olen ollut niin kriittinen viime aikoina, -
voisin kertoa sinulle, kuinka uskomaton olit tänään, -
kun poistit heidän ristikkonsa, -
etkä voinut lyödä Moeta takaisin. Siitä muistinkin, kuinka...
Oletko siellä?
- Gin. - Mitä?
- 105. - 28 000.
- Dollareita? - Kaikki menee hyväntekeväisyyteen, isä.
Hienoa, ettet ole perinyt pelkästään äitisi kauneutta ja naiivia viehätysvoimaa, -
vaan myös hänen huomattavan kykynsä lypsää minulta suuria summia -
vähällä vaivannäöllä.
Mikä hätänä?
- En halua sitä. - Anteeksi. Se oli vitsi.
Toden puhuakseni, -
hänhän ei nainut minua rakkaudesta, vai mitä?
Äitini -
oli 24-vuotias nebraskalainen blackjack-jakaja.
Sinun oli maksettava hänelle 500, että sait hänet juomaan kanssasi.
Menitte naimisiin kaksi viikkoa myöhemmin, 175-vuotiaana.
- 51, ollaksemme tarkkoja. - Nyt olet vihainen, kun hän älysi rahastaa ennen kuin jätit hänet?
- En, olen vihainen summan suuruudesta. - Hyvä on. Saat minun.
Poistan itseni jaosta. En halua sinulta enää mitään.
Paitsi ruokaan. Ja vaatteisiin.
Ja vuokraan ja... Matkusteluun. Olen tosissani.
Sehän tässä pelottavaa onkin.
Gemma?
Mitä hyötyä siitä sitten onkin, -
rakastin äitiäsi ja rakastan sinua.
Uskotko haamuihin, Curtis?
Arvaa mitä? Sinä olet jonkinlainen ääliö.
Nyt kuulostat vaimoltani. Onko Bunny lähistöllä?
En kuule, mitä sanot. Puhut kuuroon korvaani.
Anteeksi.
Curtis?
Vie minut Bigg Bunnyn luo.
Bigg Bunny ei halua saada selville, ettet hukkunut ensimmäisellä kerralla.
Hyvä on.
Paska.
Milloin tämä kapine on ollut viimeksi terävä?
1715.
Selvä on. Hetkinen.
20 henkeä näki minut tänään. Kaikki Moen veneellä olleet.
Jos viette minut Bigg Bunnyn luo, -
se näyttää paremmalta, kuin jos hän kuulisi muualta, että olen elossa.
- Päätös ei ole enää hänen. - Kuka helvetti sinä olet?
Kultakuumeiset ovat pahimpia hulluja. Eikö niin, herra Finnegan?
Kuka tuo uusi tyyppi on?
Hän on Cyrus. Hän on uusi henkilöstöpäällikköni.
Hän auttaa minua keskittymään, uusiutumaan ja uudistumaan.
Mihin sinä häntä tarvitset? Me hoidamme homman.
Luoja! Mitä...
- Miksi noin teit? - Pieniä uudelleenjärjestelyjä.
Sinä päästit tämän pojun ohitsesi kokonaista kaksi kertaa.
- Toivottavasti olet nyt tarkkana. - Erittäin tarkkana ja todella motivoitunut.
Henkinen ryhtini on ainakin 20 prosenttia suorempi kuin tänne tullessani.
- Saanko sanoa jotain? - Mitä? Mitä haluat?
Haluan ostaa aikaa.
Sinähän hengität yhä?
Kyllä, kiitos. Kuuntele.
Näen asian näin. Jos panostat Moeen, sinulla on 50 prosentin mahdollisuus, -
mutta jos panostat meihin molempiin, niin tutkimme kaksinkertaisen alan puolet nopeammin -
ja olen valmis antamaan sinulle kymmenen prosenttia löydöistäni.
Sekä sen, mitä jo olen velkaa, tietysti.
- Paljonko? - Kymmenen prosenttia kaikesta.
Kymmenen prosenttia, vai? Paljonko se olikaan?
Älä nyt, mitä... 12 prosenttia käy kyllä.
En kuullut sinua. Mitä sanoit?
- 15 prosenttia, mutta minun pitää löytää... - Anteeksi, kuinka paljon?
- 18, mutta olen velkaa muillekin. - Tuo ei kuulosta oikealta.
20 prosenttia, mutta se on viimeinen tarjous.
Hitto. Mitä? Paljonko haluat?
Minäpä kerron.
Löydä aarre, niin en tapa sinua.
Paljonko olet hänelle velkaa?
Jeesus, Tess.
Paljonko olet hänelle velkaa?
Velkaa? Kenelle?
Bigg Bunnylle.
- En ole hänelle velkaa. - Finn, paljonko olet hänelle velkaa?
Kerro minulle, niin tiedän.
Tess, sitä on vaikea sanoa tarkasti.
- Maksusuunnitelma on monimutkainen... - Paljonko?
62 581 dollaria ja 43 senttiä.
Mutta olemme nyt väleissä.
Onko joku syy, mikset ole kertonut tätä aiemmin?
Kyllä.
Et olisi tullut.
Kyllä olisin.
En vain sinun kanssasi.
Olemmeko lopettaneet?
Kyllä olemme.
- Ovatko ne hyvin? - Kyllä.
Mitä kasvoillesi on tapahtunut?
Joku kumautti minua krikettimailalla.
- Tämä on uudenlainen säädin. - Tunge se takapuoleesi.
- Olemme valmiita lähtöön. - Valmista, kulta?
Syö pääsi.
Aivan kuin vanhoina hyvinä aikoina.
Hei, kulta.
Paukku?
Minulla on jo.
- Tiedätkö, mikä myös todella ärsyttää minua? - En.
Kerro, ole kiltti. Kuolen varmasti pettymyksestä, -
jos en saa tietää kaikkia niitä maapallon 700 miljoonaa asiaa, -
jotka ärsyttävät sinua.
- Tämäpä on hauskaa. - Ei, vaan kuunnelkaa.
Jos hollantilainen fregatti on riutalla jumissa, peilityynessä vedessä -
samassa kohtaa, minne Aurelia upposi kolme vuotta aiemmin -
alle kymmenen metrin syvyyteen maailman kirkkaimpaan veteen...
Kuinka on mahdollista, etteivät he nähneet sitä?
Koska se ei ole siellä.
- Niin, enpä tiedä. - Ei, ei.
Sebastian oikein painotti sen uponneen sinne.
- Niin hän sanoi. - Aivan.
Lapsukaiset, koko teorianne perustuu väittämälle, -
että Sebastian valehteli kaikesta estääkseen aluksen löytymisen.
Miksi ihmeessä hän sitten kertoisi aluksen oikean uppoamispaikan?
Tarkoitan, että Aurelia ei voi olla poukamassa -
siitä yksinkertaisesta syystä, että Sebastian sanoi sen olevan siellä.
Anteeksi. Olemme joutuneet siirtymään saaren suojaiselle puolelle myrskyn takia.
Eikö se mahdu venesatamaan?
Pelkäänpä, ettei. Taksi tuo teidät pohjoisrannalle.
- Soittakaa, niin haemme teidät veneellä. - Parempi ottaa varman päälle.
- Olen kiintynyt pysymään pinnalla. - Älä edes sano noin.
Olisi harmillista menettää taidekokoelma.
- Tai Gemman kengät. - Varsinkin näin lähellä rantaa.
Voi luoja.
Mitä?
- Luoja, niin tietenkin. - Tietenkin mitä?
Olet nero.
- Stefan! Stefan. - Niin?
Miksi valitsit pohjoisrannan?
En valinnutkaan. Se on saaren ainoa ranta, jota riutta ei ympäröi.
Niin. Hän ajoi aluksen karille.
Minkä takia olet noin onnellinen?
- Hän ajoi sen karille. - Mitä?
Pelastaakseen myötäjäiset. Sebastian ajoi koko hökötyksen karille!
Lyön vetoa tuhat dollaria, että löydän jotakin tämän ja sen rannan väliltä.
Ei sinulla ole tuhatta dollaria.
- Sovitaan sitten kymmenen dollaria. - Ei sinulla ole sitäkään.
Olkoon sitten miljoona.
Mitä sinä teet?
Olet hullu, jos luulet minun päästävän sinut yksin tuonne.
- Etkö luota minuun? - Miksi ihmeessä luottaisin sinuun?
- Löysin kanuunan! - Teit mitä?
- Onko niitä kaksi? - Niitä on kaksi! Olen sinulle velkaa miljoonan!
Niin oletkin!
Löysimme Aurelian, muru!
Jos joku porukkaamme kuulumaton saa kuulla tästä, olemme pulassa.
Etkö voi edes hetkeä nauttia?
Nautinhan minä.
Luojan kiitos.
- Täällä ei ole paljon mitään. - He varmaan polttivat laivan -
- ja veivät kaiken sisämaahan. - Katsokaa, pistooli.
Mitä tiedämme Topsail Caysta?
Siellä on kylä ja kirkko.
- Preacher's Cave. - Menimme sinne kerran.
Siellä oli puhetta uudisasukkaista, uskonnonvapaudesta...
Luoja, se on niin tärkeää.
Niin, mutta se oli -
joskus 1780-luvulla.
Sebastian tuli tänne lähes 70 vuotta aikaisemmin.
Jos täällä on vanhoja arkistoja, ne ovat kirkossa. Kirjeitä, lehtiä, saarnoja.
Oletpa fiksu, Tess.
Se on saaren vanhin rakennus.
Kun Moe huomaa meidän lähteneen, hän tulee peräämme kuin tavarajuna.
Siitä tulee mielenkiintoista.
Yritin vain sanoa, ettei aikaa ole paljon.
Voi luoja! Pysäytä vene!
Tajusin sen juuri. Se on ollut nenämme edessä koko ajan.
- Mikä? - "Rakas Gem".
Niin?
Tajuatteko, miten paljon sana "Gem" muistuttaa nimeäni?
- Luulin niin. - Voi luoja.
Isä, nimesit veneen mukaani etkä edes tiennyt sitä.
- Enkö? - Etkö ymmärrä?
Olit karkaamassa merille, mutta halusit minut mukaasi, -
joten tiedostamatta nimesit veneen mukaani.
Se on kaunista.
Tietenkin nimesin sen mukaasi, Gemma.
Mutten tehnyt sitä tiedostamatta. Harkitsin sitä vakavasti.
Ei, teit sen tiedostamatta.
Sitten tein sen tiedostamatta.
- Iltaa. - Iltaa. Voinko auttaa?
- Toivottavasti. Nimeni on Finnegan. - Mukava tavata.
Tess.
Älä edes ajattele sitä.
- Mitä? - Älä yritä, tiedät kyllä.
Outoa.
- Mikä? - Tämä.
- Me yhdessä. - Se on monimutkaista pahalla tavalla.
Saanko sanoa, että toivon todella meidän olevan yhä naimisissa?
Et.
Voi luoja. Kuuntele tätä.
"Emme ole ensimmäiset täällä vierailevat eurooppalaiset, -
espanjalaisen naisen haudan löytäminen vihdoinkin todistaa sen.
En voi olla ihmettelemättä, kuka nainen oli ja kuinka hän päätyi kuolemaan täällä, -
sillä hautakivessä lukee vain 'Aurelia, 1715'."
- Pyhä sylvi. - "En voinut hylätä häntä, -
joten tälle kauniille mäelle -
päätin haudata omat kuolleeni -
ja aloittaa kirkon rakentamisen."
- Sebastian merkitsi sen hautakivellä. - Ja rakensi kirkon sen ympärille.
Se on hautausmaalla.
Finn.
Löytyykö mitään?
- Se ei ole täällä. - Kieltäydyn uskomasta tuota.
Vaikka kieltäydytkin uskomasta jotakin, se voi silti olla totta.
Tai valetta.
Tai mitä helvettiä oikein höpötänkin...
- Onko jokin vialla, Tess? - Miten mikään voisi olla vialla?
Harrastimme juuri seksiä kirkossa, emmekä ole edes naimisissa -
ja nyt aiomme avata haudan. Onko se triplasynti?
Uskomatonta, ettei salama ole vielä iskenyt meihin.
- Oletko kunnossa? - Tyhmä kivi.
- Kompastuin siihen jo toisen kerran. - Sitä emme voi sallia.
Tulehan, senkin kivi.
Odota!
Se on painava, kulta.
Niin on tämäkin.
Finn?
- Mitä? - Entä jos siellä on ruumis?
Siinä tapauksessa kaveri oli kääpiö, jolla oli hyvin pihejä sukulaisia.
- Entä jos siellä on pää? - Viitsisitkö?
Voi luoja.
- Se on hänen. - "Ikuiseksi helpotuksekseni -
vuosien yksinäisen raadannan jälkeen -
olen vihdoinkin löytänyt sopivan paikan jättää lastini.
Luonto suojaa sitä tunkeutumisia vastaan, -
sattumanvaraisia ja suunniteltuja, jopa niitä vastaan, -
jotka pakottaisivat meidät pettämään sen luottamuksen.
Joulukuun alhainen vuorovesi näyttää meille ainoan tien sisään ja ulos.
Mutta tammikuusta marraskuuhun rantautuneen valaan vesisuihku on ulos- ja sisäänkäynti.
Täten holvi on sinetöity ja käytännössä läpipääsemätön."
Rantautuneen valaan vesisuihku? Oletko varma?
Kyllä.
Se on ilmareikä.
- Se on se ilmareikä Clitfton Pointissa. - Alhainen joulukuun vuorovesi...
Talvipäivän seisaus. Vuoden alhaisin vuorovesi paljastaa luolan suun, -
joka on yleensä 4-6 metriä merenpinnan alapuolella.
Se on luola kahtena päivänä vuodessa.
Arkut laivattiin sisään, vuorovesi palasi -
ja paikasta tuli kuolemanloukku.
Löysimmekö juuri aarteemme?
Siltä kuulostaa.
- Hauska tavata, herra Finnegan. - Terve, Bunny. Hittoako täällä teet?
- Anna kirja tänne. - Älä nyt! Oletko varma, -
ettet halua antaa tätä uudelle tyypille?
Mitä luulet tuolla tekeväsi?
Sinun on parasta laittaa tuo lapio...
- En halua mitään harmeja. - Auta minut pois tästä kuopasta!
Näytä sille, muru!
Mitä sinä aiot? Ottakaa hänet kiinni!
Hyppää kyytiin.
Aja!
Lähtekää heidän peräänsä!
- Pidä kiinni. - He veivät moponi!
Onko sinua ammuttu?
- Mitä? - Onko sinua ammuttu?
- Ei. Onko sinua? - Ei ainakaan vielä.
Saimme kirjan.
- Ei hätää! Matalaksi! - Mitä?
Finn! Ei!
Lähdetään.
Oletteko varmoja, että hän on kuollut? Olen pettynyt aiemminkin.
Olisi pitänyt tähdätä päähäsi, senkin mulkku.
Kerronpa sinulle jotakin.
Mieheni lähettävät pienen teoriasi akateemikoille arvosteltavaksi -
sillä aikaa, kun käyn hakemassa jäitä palleilleni.
Tämän aallon jälkeen sinulla on noin 50 sekuntia aikaa.
Menisit nyt vain siihen koloon.
En pysty!
Saisinko minä? Mene siihen koloon!
Hitto vie! Miksi aina sekaannut asioihini?
Pärjään itsekin.
Tiedätkö mitä? Voitkin hoitaa koko homman.
- Se ei ole täällä. - Tarkista pinnan alta.
- Ei täällä ole kuin kalliota. - Pitäisi minun uskoa sinua?
Tule sitten itse tarkistamaan. Auta minut ylös.
Nosta hänet ylös.
- Sano terveisiä miehellesi. - Mitä? Ei!
- Hittoako oikein teet? - Hyvä jumala!
Heitä köysi minulle.
Nyt alkoi lyyti kirjoittamaan!
- Kerro. - Se on täällä. Tuokaa säiliöt.
Joudumme menemään sisään meren kautta.
- Entä tyttö? - Hänestä ei tarvitse huolehtia.
- Tämän on paras olla tärkeää. - Moe, Finn täällä. Asiat ovat huonosti.
- He saivat Tessin. - Mitä?
Aarre on ilmareiässä Clifton Pointissa.
He ottivat hänet panttivangiksi.
Siinäpä on isoperäinen, mukavan kokoinen smaragdi.
Toki, pitäkää hauskaa. Tapattakaa itsenne.
- Pumpatkaa lyijyä toisiinne. - Mikä nynny.
Hänessä on enemmän miestä kuin sinussa ikinä onkaan.
Vipinää kinttuihin, neidit. He olisivat voineet jo tappaa kokonaisen luokan tähän mennessä.
- Isä. Minua pelottaa. - Hän selviää kyllä.
- Lupaan sen. - Pelkäänkin sinun puolestasi.
Älä murehdi. Nähdään aamiaisella.
Hitto vie! Montako kertaa tuo tyyppi on tapettava?
Voi paska!
Auttakaa!
- Tess! - Finn?
Eikä tässä ollut läheskään kaikki.
- Missä Cyrus on? - Hän sanoi tulevansa aivan perässäni.
Selvitä, kuka se oli. Kuulit kyllä.
Luoja.
Paska.
- Suojaa minua. - Minne menet?
Minne hän menee? Odota.
Paska.
Paskiainen.
Lataa se.
En saa ladattua sitä.
Ei!
Anna se minulle.
- Oletko kunnossa, Moe? - Kyllä.
- Tule koneeseen. - Ei!
- Älä koske häneen!
Mene koneeseen!
Istu takana.
Paska.
Gemma, ei!
- Vie minut tuohon koneeseen. - Pidä kiinni.
Aja.
- Oletko nyt iloinen, paskiainen? - Mene auttamaan Moea.
Haluan, että viet minut paapuurin puolelle.
- Kumpi on paapuuri? - Vasen.
Hyvä on.
Pysy sen perässä.
- Luoja, mitä teet? - Aja kellukkeen viereen.
Tuo mies rakastaa vaimoaan.
Nyt riitti.
- Tess! - Finn!
Tess!
Hemmetti, kulta. Kauanko olet osannut lentää?
En osaakaan.
Lennät ainakin hienosti. Olemme ainakin vielä ilmassa.
Teknisesti.
Paska.
Hän taisi osua moottoriin.
Siivet, laipat, lentonopeus, korkeus.
Peräsimen polkimet. Tarkastettu.
- Mistä tiedät, mitä tehdä? - PlayStation.
Luoja.
Pidä kiinni.
Finn!
Sinähän onnistuit. Hienoa.
Me lennämme!
- Niin. - Miten laskeudumme?
Niin.
Miten teit sen pelissä?
Olen rikas!
Kulta, tämä seuraava vaihe.
En ole aivan varma, kuinka se tehdään.
- Tiedän, että meidän täytyy sakata ennen veteen osumista. - Sakata?
- Lopettaa lentäminen. - Lopettaa lentäminen?
Niin ja laskeutua mukavaan, pehmeään veteen.
- Kuolemmeko me? - Emme kuole.
Paska. Missä Finn on?
- Luultavasti lentää tuota konetta. - Tarkoitatko, että toivoa on?
En oikeastaan.
- Kerron yhden asian. - Ei.
- Miksei? - Koska...
Kerro törmäyksen jälkeen.
Saan jotain, jota odottaa.
Sata.
Onnistumme, kulta. 80.
60.
40.
Pysäytä se, poika.
- Kulta... - Rakastan sinua.
- Pysäytä se.
Paska.
Finn?
Olen pahoillani. Rakastan sinua. Olen oppinut paljon virheistäni.
- Tule vaimokseni. - Ei.
Et ole oppinut.
Tulen vaimoksesi.
- Kulta. - Mitä?